Новела «Три зозулі з поклоном» Г. Тютюнника не містить
діалогів матері з сином
символічного образу дерева
вставної новели
діалогів Марфи з Михайлом
портретних характеристик персонажів
У якій частині новели вжито вислів «три зозулі з поклоном»?
у материних спогадах
у розповіді Марфи
у присвяті
у міркуваннях оповідача
в «Останньому листі від тата»
У творі «Три зозулі з поклоном» Г. Тютюнника зображено трагічну долю
студента-сироти
усього українського народу
ув’язненої жінки
жінки, закоханої в одруженого чоловіка
зрадженого чоловіка
Події в новелі «Три зозулі з поклоном» Г. Тютюнника викладено в такій послідовності:
хлопець-студент приїжджає до рідного села — Марфа просить потримати листа — Михайло сумує за улюбленою справою — Марфа і Карпо ходять у гості до сусідів
хлопець-студент приїжджає до рідного села — Марфа і Карпо ходять у гості до сусідів — Михайло сумує за улюбленою справою — Марфа просить потримати листа
Марфа і Карпо ходять у гості до сусідів — хлопець-студент приїжджає до рідного села — Марфа просить потримати листа — Михайло сумує за улюбленою справою
Михайло сумує за улюбленою справою — хлопець-студент приїжджає до рідного села — Марфа просить потримати листа — Марфа і Карпо ходять у гості до сусідів
хлопець-студент приїжджає до рідного села — Марфа просить потримати листа — Марфа і Карпо ходять у гості до сусідів — Михайло сумує за улюбленою справою
Слова «Навіщо людину мучити, як вона і так мучиться» говорить
Михайло про Софію
чоловік про дружину
Михайло про Марфу
Карпо про Марфу
син про батька
Прочитайте рядки. Годують такою смачною юшкою, що навіть Карпо Ярковий п’ятнадцять мисок умолотив би, ще й добавки попросив! В уривку використано форму комічного
гумор
карикатуру
іронію
сарказм
гротеск
Джерелом сюжету новели «Три зозулі з поклоном» став
епізод із життя батьків автора
давньогрецький міф
сюжет народної балади
народний переказ
твір Тараса Шевченка
Словосполучення «Сибір неісходима» запозичено з твору
Григорія Сковороди
Івана Багряного
Івана Котляревського
Тараса Шевченка
Миколи Куліша
Установіть відповідність.
Михайло
Карпо
дядько Левко
Марфа
«тонесенька, тендітна, в благенькій вишиваній сорочині й рясній спідничині над босими ногами» В «в новенькому дешевому костюмі і з чемоданчиком у руці»
«Товстопикий був, товстоногий. І рудий — матінко ти моя... Як стара солома»
«височенний, худющий, як сама худорба, з брезентовою поштарською сумкою через гостро підняте плече»
«в новенькому дешевому костюмі і з чемоданчиком у руці»
«сокіл був, ставний такий смуглий, очі так і печуть, чорнющі»